![](http://redmed.org/sites/default/files/styles/620px_wide/public/main/articles/dimitris_mizaras_finland_mtl.png?itok=XxjQC-XX)
Imperialismin tavoittelemat ratkaisut Ukrainassa ja Lähi-idässä ovat haaksirikkoutuneet. Tavoitteet niissä sodissa ovat kaikki saavuttamatta. Voidaan puhua tappioista, jotka käynnistävät uusia projekteja, joissa on tarkoitus aloittaa laajempaa eskalaatiota. Ukrainan kansa on kärsinyt enemmän maksamalla verellään kovaa hintaa ryhtymällä sotimaan amerikkalaisten intressien puolesta. Länsi -Euroopassa kansa on kyllästynyt näkemään, että imperialismi etsii seuraavia proxy-maita jatkamaan sotimistaan Venäjää vastaan.
Tämän taustakuvan valossa Euroopan kansalaiset antoivat vastauksia, jotka hajottavat poliittista kenttää laidasta laitaan, ns. äärivasemmistosta äärioikeistoon. Kaikenväriset saksalais-ranskalaisen akselin hallitsijat saivat tyrmäystä fasistisen Le Penin ja AfD:n natsipuolueen toimesta. Niin sosialidemokraattiset kuin konservatiivit ja liberaalit väittivät, että ”nyt Eurooppa on vaarassa jos putinisti puolueet voittavat vaalit”. Tämä on väärä johtopäätös. Vaaleja ei voittanut Putinia kannattavat voimat vaan kansan suuttumus vallassa olevia kohtaan.
Porvari Emanuel Macron varoittaa, että ”tämä voi olla meidän Eurooppamme kuolema”. Ranskan nykybonaparten mukaan Eurooppa on loukussa Venäjän, Kiinan ja mahdollisesti trumpilaisen USA:n puristuksessa. Vallitsevan turvattomuuden vuoksi Macron vetosi yhtenäisyyden puolesta. Eurooppa oli pakotettu seuraamaan Yhdysvaltain suunnittelemaa sotasuunnitelmaa ja asettamaan mm. pakotteita, jotka kääntyivät bumerangina takaisin, osuen omiin kansalaisiin. Nyt kun näyttää siltä, että Venäjä voittaa sodan, ainakin kolmasosa EU:n maista tuntee olonsa turvattomaksi. Sen seurauksena kyseiset maat saatavat kääntyä Orbanin mallin mukaan Trumpin taakse. Kahdenväliset sopimukset eri eurooppalaisvaltioiden ja USA:n kanssa olisi sen jälkeen päiväjärjestyksessä. Tämä hajottaisi EU:ta entisestään. Saksan ja Ranskan lisäksi äärioikeisto menestyi Belgiassa, Hollannissa, Espanjassa ja Italiassa. Se ei onnistunut Skandinaviassa, niin Tanskassa ja Ruotsissa kuin Suomessakaan, jossa se sai murskatappion.
Suomessa hallitusvastuussa oleva Perussuomalaisten puolue on nähty olevan vastuussa elintasoa romuttavista budjettileikkauksista, lakko-oikeuksien kaventamisesta ja muista kansalaisoikeuksia iskevistä toimenpiteistä. Äärioikeiston tappio on hallituksen tappiota vaikka pääministerin oikeistopuolueen Kokoomus menestyi hyvin. Koalitiohallitus vapisee liitoksistaan. Suomessakaan kapitalismin sovittamattomia ristiriitoja ei voida enää ratkaista. Ne räjähtävät kaikki käsiin aiheuttamalla mielettömän voimakkaita keskipakovoima. Myös Suomessa pyritään ratkaisemaan knäitä ongelmia kääntymällä Yhdysvaltojen puoleen. Vaalien jälkeen Suomi on allekirjoittanut USA:n kanssa kahdenväliset puolustussopimukset (DCA).
DCA-sopimus on tuotu eduskuntaan vahvistamiseksi. Se antaa USA:n käyttöön 15 sotilasaluetta. Sen lisäksi jenkit saavat esteettömän liikkuvuuden ja oikeussuojan koko maassa. Ne saavat myös varastoida maassamme aseita rajattomasti. Ydinaseitakaan ei ole poissuljettu. Kyseisten sopimusten nojalla kaikkialla pohjoismaissa tulee 47 uutta sotilastukikohtaa amerikkalaisten käyttöön. Niistä Ruotsi luovuttaa 17 sotilasaluetta, Tanska kolme ja Norja 12. Näiden lisäksi Yhdysvallat voivat laajentaa sotilaallisen läsnäolonsa saamalla alueita. Lisäalueista sovitaan eri maiden kesken ja sopimukset pidetään täysin salassa. Pohjoismaiden lisäksi DCA:n kaltaisia sopimuksia solmineita valtioita ovat Viro, Latvia, Liettua, Puola, Bulgaria, Slovakia, Tšekki ja Unkari.
Marxilainen Työväenliitto on päättänyt boikotoida vaalit. Meidän pienet voimat ja vaalilaki ei sallineet siihen osallistumista omalla vaalilistalla. Taktikointi niin että äänestäisimme Naton ja imperialismin vastaisia voimia oli mahdoton. Vaaleihin osallistuneiden keskuudessa ei ollut ketään joka ei puhuisi eurooppalaisen armeijan rakentamisen välttämättömyydestä, tai Naton meille tarjoamasta turvasta tai Zelenskyn fasisti armeijan tappion puolesta. Vasemmistoliitto oli jäsen hallituksessa, joka hakeutui Naton jäseneksi ja SKP tuomitsee ”Venäjän imperialismin” syypäänä konfliktiin.
Geopoliittinen tilanne ja luokkataistelu Euroopassa ovat erittäin kriittisessä pisteessä Erimielisyydet vasemmiston keskuudessa eivät vaan ole vain eroavaisuuksia erilaisten mielipiteiden välillä. Tilanteen kärjistyessä voivat ajaa kiistojen eri puolet vastakkaisiin barrikadien puoliin. Vasemmistoliiton Li Andersson lupasi puhdistaa EU:n vasemmistoryhmän kaikista ”putinisteista”. Yhdessä Syrizan kanssa Euroopan vasemmiston jäsenenä esiintyvä SKP ei myöskään kritisoinut sitä taantumuksellista teesiä. Tällaiset kannanotot ovat erittäin vaarallisia. Porvaristo valmistautuu pian tiukentamalla lainsäädäntöään ja kaventamalla demokraattisia oikeuksia entisestään. Niin kuin Ukrainassakin kävi, myös muualla Euroopassa kaikki se, joka vastustaa Zelenskyä tai sionismia pannaan laittomana maan alle.
Näissä vaaleissa ei ole voittajia ja voitettuja. Oli puolue äänimäärän perusteella voittaja tai voitettu, sisällä esiintyy hajoamisprosesseja. Vaalien voittajana on kapitalismin mätäneminen. Ja se näkyy kaikilla tasoilla, poliittisesti, taloudellisesti, geopoliittisesti ja jopa kulttuurisesti. Samat pinnalle nousseet ristiriidat riivaavat myös keskuspankki EKP:ta. Jos Pariisi-Berliini akseli ei pysty koordinoimaan voimiaan, niin silloin vakaus on järkkynyt. Heti vaalien jälkeisen joukkovelkamarkkinoiden ravistelun jälkeen ja Ranskan obligaatioiden nopean myynnin yhteydessä levisi huhuja Macronin erosta ennen kun hän pikaisesti ilmoitti tulevista vaaleista muutaman viikon kuluttua. Lopulta eurovaluutan arvo luisuu jo ennen USA:n korkoilmoituksia. Tämä pakottaa EKP:n lopettamaan valtion obligaatioiden ostot ja vähentämään niiden omistusta.
Niin poliittisen kuin taloudellisen kehityksen räjähdyksen pesä tulee olemaan Ranska. Macron hajotti eduskunnan pikaisesti antaen äärioikeistolle mahdollisuuden kokeilla kapitalismin isännöintiä saadakseen sillä tavalla sen kannatuksen kulumaan pois. Niin Ranskassa kuin muuallakin Euroopassa äärioikeiston voitto ei merkitse luokkataistelulle tappiota.
Kaikki ratkaisevat taistelut ovat meidän edessä. Ja siinä ranskalainen proletariaatti osaa ”käyttäytyä” ja näyttää fasisteille paikan historian roskapöntössä. Euroopan Unioni on kapitalismin maailmanlaajuisen ketjun heikoin lenkki. Sen työkansa tulee murskaamaan niin fasistisen kuin liberaalinkin vastavallankumouksen. Imperialismin kaikki sotasuunnitelmat kariutuvat myös samaan voimaan.
14.6.2024